Праця військовополонених у сільському господарстві на території Наддніпрянщини у 1914–1918 рр.: правова регламентація та умови - Карабін O. (Вісник Черкаського університету. Серія: Історичні науки, 2023)
Мета – дослідити питання правової регламентації та умов трудового використання німецьких і австро-угорських військовополонених у сільському господарстві на території Наддніпрянської України у 1914–1918 рр. Наукова новизна статті полягає в тому, що на основі аналізу нормативно-правової бази, згідно з якою регулювалося питання трудового застосування військовополонених, автором розкрито залучення військовополонених до сільськогосподарських робіт на території Наддніпрянської України у 1914–1918 рр. Під час Першої світової війни це питання було надзвичайно актуальним з огляду на використання мільйонів військовополонених як трудового резерву. Автором опрацьовано низку архівних джерел, введених до наукового обігу вперше. Висновки. Незважаючи на те, що напередодні Першої світової війни країни-учасниці домовилися, що військовополонені є роззброєними військовослужбовцями ворожої армії, а не трудовим резервом, характер війни на виснаження у це твердження додав свої корективи. Кількість військовополонених сягнула мільйонів, а через мобілізацію чоловічого населення в країнах відбувався значний кадровий голод. Особливо гостро це відчувалося у сільському господарстві Російської імперії. Зважаючи на це, імперський уряд передав військовополонених під опіку земств, попри те, що це було порушенням Гаазької конвенції 1907 р. Їх активно долучали до різноманітних сільськогосподарських робіт як у трудових таборах, так і у приватних господарствах на час відсутності в останніх мобілізованих чоловіків. Відсоток військовополонених, залучених у сільському господарстві, був досить високим, а процес регулювався низкою нормативних документів: положеннями, правилами, інструкціями та циркулярами.